Finalment, aquest any he pogut complir una de les metes artístiques que tot artista nascut a Sant Sadurní d'Anoia anhela: dissenyar el cartell de les Fires i Festes.
Aquesta feina, és encara més important per mi, perquè ha format part del Treball de Final de Grau que acabo de presentar aquest passat mes de juny; així que ara sí, ja puc dir que SOC LLICENCIADA EN DISSENY!
Tornant amb el disseny d'aquest cartell, com ja he explicat tant a la roda de presentació d'aquest, el passat dimarts 9 de juliol, com en diferents mitjans periodístics de la comarca que se n'han fet ressò, com també en la memòria del mateix treball i en la seva posterior defensa; aquest és un element que forma part d'un conjunt de set cartells de les diferents festes que se celebraran al poble durant aquest any 2024 i 2025.
Cada un d'aquests cartells està dissenyat intentant imitar, amb més o menys encert, els estils artístics de la història del cartellisme occidental. Començant per aquest, el de Fires i Festes, que vol recordar l'estil del modernisme primerenc d'Henri de Toulouse-Lautrec amb una figura femenina central, colors plans, paleta reduïda de colors contrastats i composició emmarcada com l'obra anomenada Jane Avril, Jardin de Paris.
Aprofito per comentar que la figura femenina ha estat realitzada partint d'una fotografia, i que hi ha quatre elements (copa de cava, focs artificials, pàmpols i raïms) que no són de creació pròpia sinó que són elements extrets de Freepik, posteriorment modificats en forma i color per adaptar-los a la composició del cartell.
![]() |
Adaptació del cartell en format capçalera per a Facebook. |
![]() | ||
Adaptació del format a un tòtem digital de carrer. | |
![]() |
Adaptació al format d'Instagram |
![]() |
Entradeta de vídeo de You Tube. |
No vull deixar passar l'ocasió per esmentar que quasi fa 20 anys, l'any 2005, em vaig presentar al concurs que llavors es feia per dissenyar el cartell de les Fires. Com que no vaig guanyar-lo, no vaig tenir l'oportunitat d'explicar les idees que hi vaig plasmar, que no s'allunyen tant a les del cartell del 2024, malgrat que llavors tot va sortir del meu caparró i la meva mà, fins i tot la tipografia.
També tenim una figura femenina central, una nimfa de les vinyes vestida com una ballarina de circ, recordant-nos els mims i els clowns amb la seva cara pintada de blanc, que també vol recordar-nos a la lluna. Aquí la lluna està representada per un gegantí gra de raïm de tons verds luminescents. Les fil·loxeretes són com cuques de llum que s'enlairen entre els pàmpols cap a les teles suspeses, com si fossin el sostre d'una carpa de circ, on hi podem llegir la informació textual. Així, aquesta és una escena nocturna on la faldilla de la noia que dansa simula un esclat de focs artificials.
![]() |
Pintura acrílica. |
Cap comentari:
Publica un comentari a l'entrada